Varför hjälper du honom? Han fångar oss och nu är han din vän?
Du är inte fånge, lilla damen. Tur för dig att vi fann dig.
De här skogarna är inte säkra för Ned Starks dotter.
- Rid österut. Din syster väntar på dig. - Kom igen.
Jag väntar på ett uppdrag som för mig långt från huvudstaden.
- Jag kanske kan ta er med mig. - Ge akt på henne, när hon är med honom.
Lord Harrenhal blir en lämplig friare till änkan Arryn.
- Mylord. - Ni far till Eyrie fortast möjligt.
Jag är Jojen Reed. Det här är min syster Meera.
Vi reste långt för att hitta dig, Brandon, och det är ännu längre kvar.
Vad är det här? Frysta kråkor?
- Grisen får nog bättre mat än vi. - Ja, grisen är värdefull för mig.
Vad är det?
Kom, mylord. Ni är långt hemifrån och vintern är på väg.
- Jag vill köpa alla, 8 000. - Enligt master Krazny har ni inte råd.
Jag har drakar.
- De vill ha den största. - Avgjort. - Jag tar dig också, nu.
Du tror du är klipskast av alla.
Om du får problem, behöver du bara säga "min far"...
Du är ingenting utan din pappa. Glöm aldrig det.
Det här bör hjälpa dig att minnas.
Översättare: Macchiavelli, Simontax och taureane
Alltid nya texter på www.Undertexter.se
Hur många av fingrarna tror ni vi kan köra upp i ändan på honom?
Beror på om han fått övning. Är det sånt du och din syster gör?
Öppnade hon upp dig åt oss?
Han kommer att falla. Han faller av hästen. Kan någon hjälpa honom?
Vatten. Vatten. Vatten, snälla.
Vatten, vatten, snälla.
- Om jag dör får ni inget... - Nog.
Varsågod.
Jag tror inte jag sett en man dricka hästpiss så fort.
Sluta!
Det räcker.
Gör så igen så tar jag andra handen.
Kom nu.
Lord Tyrion. Kom in.
- Jag hoppas vi kan tala...i förtroende. - Alltid i förtroende.
Om händelserna vid Svartvattnet.
- Det kanske inte är rätt tillfälle. - Jo, det passar utmärkt.
En av era små fåglar kanske vet något om min systers avsikt att...
- Ta livet av er? - Jag ärvde inte Lillfingers spioner-
-tillsammans med utnämningen tyvärr. Därför kommer jag till er.
- Jag behöver bevis. - Bevis? Blir det rättegång?
- Jag måste veta. - Jag har inga bevis, bara viskningar.
Före allt det här otäcka tänkte jag berätta för er om hur jag blev snöpt.
- Vill ni fortfarande höra? - Jag vet inte, vill jag?
Som pojke reste jag med en trupp skådespelare genom De fria städerna.
En dag i Myr gav en man min herre ett anbud för frestande att avvisa.
Jag var rädd att mannen tänkte göra med mig som en del män gör med småpojkar.
Men han ville något långt värre.
Han gav mig en dryck som förlamade lemmar och tal men inte min känsel.
Med en böjd kniv skar han bort allt på mig och sjöng samtidigt.
Han brände mina genitalier i ett fyrfat.
Lågorna blev blå, och jag hörde en röst besvara hans rop.
Jag drömmer ännu om den natten.
Inte om trollkarlen, inte om hans kniv. Jag drömmer om rösten från lågorna.
Var det en gud? En demon? En trollkonst? Jag vet inte.
Men trollkarlen ropade och en röst svarade.
Ända sen den dagen har jag hatat magi och alla som utövar den.
Men ni förstår min iver att hjälpa er i kampen mot Stannis och hans prästinna.
En sorts symbolisk hämnd.
Ja, men jag vill ha en verklig hämnd-
-på den verkliga person som försökte få mig dödad-
-vilket kräver ett visst inflytande... - ...som ni inte har för tillfället.
Men inflytande är till stor del en fråga om tålamod, har jag funnit.
När jag väl tjänat trollkarlens syfte, kastade han ut mig ur huset att dö.
Jag beslöt mig för att leva för att reta honom.
Jag tiggde. Jag sålde de delar av min kropp jag hade kvar.
Jag blev en utmärkt tjuv och lärde mig snart att innehållet i en mans brev-
-är värt mer än han har i börsen.
Steg för steg, den ena osmakliga gärningen efter den andra-
-banade jag mig väg från Myrs slum till lilla rådskammaren.
Inflytande växer som ogräs.
Jag skötte mitt tålmodigt, tills dess revor växte från Röda slottet-
-hela vägen till världens ände-
-där jag lyckades linda dem om något mycket speciellt.
Trollkarlen.
God dag, min gamle vän. Det var länge sen.
Utan tvivel kommer den hämnd du önskar att bli din med tiden...
...om din mage klarar det.
När man talar om nattväktarna säger man inget om skyfflandet. Eller dyngan.
Man talar om äran, om att förlåta brott och skydda riket-
-men mest handlar det om skyffling.
Och att bli anfallen, eller dödad eller värre.
Det också, men om man inte anfalles eller dödas får man skyffla.
Å, titta! Mer skit.
Jag började undra vad jag skulle göra med resten av dagen.
Vi måste härifrån.
På överbefälhavarens order.
Överbefälhavaren beordrade oss till De första människornas näve.
- Och hur blev det för oss? - Det kunde han inte veta.
Det gör vi nu. Vi vet vad som finns därute.
- Craster har varit här och överlevt. - Är han din nya beskyddare nu?
- Vår gode vän Craster? - Vi är de söner han aldrig fick.
Mormont kommer inte att rädda dig. Drummeln här räddar dig inte.
När vålnaderna hälsar på serverar Craster oss som grisar.
Vill vi leva...
...måste vi vara på vår vakt.
- Du väckte honom. - Förlåt.
Han är vacker.
- Har han ett namn? - Nej.
- Ska du ge honom ett? - Varför då?
Här. Jag skulle ha den åt dig tills du kom tillbaka. Du är tillbaka.
- Du skulle ha den. - Jag vill inte ha den.
Jag vill rädda mitt barns liv. Kan du det? Kan du?
Jag har inte tid med dig. Jag har bara tid för honom...
...för han har inte mycket tid.
- Du måste ta honom. - Hur?
Du vet hur.
Brandon.
- Mor. - Hur många gånger har jag sagt det?
- Klättra inte. - Jag måste hitta det.
Klättra inte mer, lova mig. Lova mig! Lova mig!
- Mor! Mor! - Lova mig, Bran! Lova mig!
- Har han mycket stor? - Inte större än vanligt.
- Men de sa att han hade... - Ovanligt stor.
Den största de haft. Och de har haft en massa män.
Talar vi om samme Podrick? Den tysta pojken hos lord Tyrion? Något enfaldig?
- Vad gjorde han med dem? - Jag vet inte, mylord.
- Flickorna beskriver oftast utförligt. - Så vad sa de?
De sa att det var svårt att beskriva.
Under inträffar på de ovanligaste ställen.
Och vad sa Lillfinger om den här inkomstförlusten?
Han var för upptagen för att märka det. Han reser till Örnnästet snart.
- Jag hjälper honom förbereda resan. - Ja, för att ägna sig åt sin kärlek-
-till lady Arryn och titeln den medför. Sorgligt, egentligen.
Behövs det inte mer för att vår vän ska tappa intresset för Sansa Stark?
Han har inte talat med henne sen sist, såvitt jag vet.
- Men han har nog inte tappat intresset. - Vad får dig att säga det?
Listan över hans skeppsinventarier.
Du kan läsa. Sällsynt för en kvinna med ditt yrke.
- Tidigare yrke. - Naturligtvis.
Missar jag något uppenbart som du vill peka på?
Två fjäderbolster. Han har två fjäderbolster i kajutan.
Vem är så viktig för Lillfinger att han förtjänar fjäderbolster utom Lillfinger?
- Tar han med en av sina flickor? - De intresserar honom inte, mylord.
- Hur vet du det? - För jag är en av hans flickor.
Under på ovanliga ställen i sanning.
Rhaenyra Targaryen mördades av sin bror, eller snarare hans drake.
Den åt henne när sonen såg på.
Det som är kvar av henne är begravt i kryptorna därnere.
Ceremonin hålls traditionellt i huvudhelgedomen-
-där 700 bekvämt får plats.
Det finns god plats annorstädes på området för alla andra.
Det finns bara 700 av betydenhet.
Resten är där för att beundra de 700 och påminnas-
-om högheten hos dem på bästa platserna.
I urnan där finns askan efter Aerion Targaryen.
Aerion eldslukare kallades han. Han trodde han blev drake-
-om han drack löpeld. Han hade fel.
Och där är förstås Den galne kungen, dödad av min farbror.
- Vill du se de sista Targaryens gravar? - Finner inte lady Margaery det otäckt?
Nej, det går bra, ers nåd. Jag vill verkligen se deras gravar.
Det är som en promenad genom historien.
- Graven är häruppe. - Så spännande.
- Gifte ni er här, ers nåd? - Ja.
- Det måste kännas som igår. - Det känns som en livstid.
- Begrovs er make här också? - Han ville åter till Stormens ände.
- En sådan tragedi. - En förutsägbar tragedi.
- Jakt och dryck går inte ihop. - Sannerligen inte.
Min son är jägare. Det hjälper honom att glömma att han aldrig varit i strid.
Jag trodde att han belägrade Stormens ände under närmare ett år.
Allt han belägrade var matbordet i sitt tält.
Jag bad honom undvika Roberts uppror. Han kunde inte bekämpa riktiga krigare.
Vi mödrar gör vad vi kan för att hålla våra söner från graven.
Men de verkar längta efter den.
Vi överöser dem med sunt förnuft, det rinner av som vatten på en gås.
- Ändå tillhör världen dem. - Ett löjligt påfund anser jag.
Det passar tydligen gudarna.
Min far ville inte ha dem här. Han ville bränna kropparna-
-och kasta dem i Svartvattnet, men övertalades av kaplanen att låta bli.
Det är jag glad för.
Ursäkta, ers nåd. Jag vet att de gjorde hemska saker, men...
...deras förfäder byggde det här.
Ibland är stränghet priset vi betalar för storhet.
Jag håller med fullständigt.
Skall vi gå ut och möta dem?
Om ni ger dem er kärlek, återgäldar de den tusenfalt.
Jag har talat med dem. Jag vet vad de tycker om er.
Ni ledde försvaret av Kungshamn.
De avgudar er.
Öppna dörrarna!
Joffrey.
Vänta.
- Lady Margaery! - Välsigne er, lady Margaery!
Kung Joffrey!
Gudarna välsigne kung Joffrey!
- Hur långt är det till Djupskogen? - Inte långt, mylord.
- Er syster väntar där. - Sände hon er att rädda mig?
Ja, jag tjänade männen som torterade er. Jag gjorde som de sa-
-och inväntade rätt ögonblick. - Varför riskerade du livet för mig?
Jag växte upp vid Saltklippan. Jag var pojke när de förde bort er.
Min far tog mig och mina bröder till klipporna för att se när ni avseglade.
Jag minns min fars ansiktsuttryck när han sa till oss:
"Det är Balon Greyjoys siste son i livet."
Jag hörde de orden om och om igen, när jag såg vad de gjorde med er.
Männen...sa att min far visste vad de gjorde med mig.
- Gjorde han det? - Jag vet inte, mylord.
De berättade inget för mig.
Min systers män är lojala. Vi behöver inte gömma oss för dem.
Alla är inte er systers män. Några av dem är lojala mot er far.
- Vad är det? - Jag tänkte på hur avundsjuk jag blev-
-när far bad Yara inta den här platsen. - Vad sa han åt er att göra?
Plundra fiskebyar. Han litade inte på mig. Trodde jag var en Stark.
Jag kunde aldrig bli en Stark. Robb Stark påminde mig alltid om det.
- Styrde han över er? - Behövdes inte. Han behövde bara vara.
Vara den han fötts till. Det livet passade honom bättre än kläderna.
Hur kan en sådan vara en bror till mig? Han är kung av Norden. Och jag...
...min far gav mig ett val och jag valde.
Jag kunde inte bli en Stark. Men järnfödd...
...var det jag föddes till.
Jag betalade järnpriset för Vinterheden.
Jag mördade de där pojkarna.
Pojkarna Stark?
Vi hittade dem aldrig. Bara några stackars föräldralösa pojkar på en gård.
Jag lät Dagmer skära halsen av dem ...och bränna kropparna.
Så jag kunde behålla Vinterheden...
- ...och göra min far stolt. - Det kanske inte är för sent.
Det är det.
Min riktige far förlorade huvudet vid Kungshamn.
Jag gjorde ett val...
...och jag valde fel.
Och nu har jag bränt allt.
Inte allt, mylord.
Hon är häruppe.
- Yara? - Vänta...
Jag förde honom tillbaka. Han dödade de andra.
Nej, det gjorde jag inte. Ni får inte...
Nej, snälla, sluta!
Nej!
Sätt honom där han hör hemma.
Ät!
- Vad gör du? - Jag dör.
Du får inte dö. Du måste leva...
...för att kunna hämnas. - Jag bryr mig inte om hämnd.
Ynkrygg!
En liten motgång och du ger upp?
- Motgång? - Du har förlorat handen.
Min svärdshand. Den handen var jag.
Ett smakprov på den riktiga världen, där människor berövas allt-
-och du gnäller, gråter och ger upp. Du låter som ett jävla fruntimmer!
Jag vet vad du gjorde för mig. Du sa att Tarth var rikt på safirer.
Det kallas Safirön på grund av dess blå vatten.
Du visste det.
Varför hjälpte du mig?
Du ville tala med mig?
- Ja, om Jaime. - Vad är det med honom?
Jag ville försäkra mig om att vi gör allt för att återfå honom.
När Catelyn Stark fängslade Tyrion... vad blev då mitt svar?
- Du inledde krig. - Om jag inleder krig-
-för den liderliga stumpens skull, vad tror du jag gör för min son och arvinge?
- Allt du kan? - Allt jag kan.
- Du är fortfarande här. - Ja.
Varför?
Har det slagit dig att det kanske är jag som förtjänar ditt förtroende?
Inte dina söner? Inte Jaime eller Tyrion, utan jag?
Åratal av predikningar om släkt och arv...
...samma predikan faktiskt, med små, tröttsamma variationer.
Kanske det bara var din dotter som lyssnade på dem? Efterlevde dem?
Kanske hon kan bidra mest till ditt arv, som du älskar mer än dina egna barn?
Då så. Bidra!
Släkten Tyrell är ett problem.
De hjälpte oss slå Stannis Baratheon. De räddade ditt och dina barns liv.
Margaery har satt klorna i Joffrey.
- Hon vet hur hon ska styra honom. - Bra. Jag önskar du visste det.
Jag misstror dig inte för att du är kvinna, utan för att du inte är-
-så intelligent som du tror. Pojken har kört över dig och alla i staden.
Kanske du skulle försöka hindra honom från att göra det han gillar?
Det ska jag.
- Tycker du om den, mormor? - Ännu en gyllene ros. Så originellt.
Jag äter från rosbemålade tallrikar. Jag sover i lakan broderade med rosor.
Jag har en gyllene ros på min potta, som om det skulle förbättra lukten.
Rosor är tråkiga, min kära. "Växer sig stark!"
Tristaste valspråket man kan tänka sig.
"Vintern kommer!" Det kommer man ihåg.
"Vi sår inte", "Stark, Stark". Det är släkterna man aktar sig för.
Skräckvargar och havsmonster, vildsinta odjur.
Men en växande gyllene ros... det inger väl fruktan?
Se, mina kära. En spindel i trädgården.
Spring iväg nu! Väx er starka.
Mylady, jag ville personligen välkomna er till Kungshamn.
- Staden lyses upp av er närvaro. - Lyses upp av min närvaro?
Är det er vanliga replik, lord Varys? Är ni här för att förföra mig?
- Lite väl uppenbart, kanske. - Nej, sätt igång. Det var länge sedan.
Fast det är tämligen meningslöst.
Vad händer när den ickeexisterande träffar den skröplige?
En fråga för filosoferna. Men ni är här av en anledning. Så?
- Får jag sätta mig? - Nej.
Seså, jag har hört att ni är begåvad. Varför söker ni upp mig?
- Ni intresserar er för Sansa Stark. - Gör jag?
För att jag talat med henne en gång, och en av era spioner skvallrade?
- Varför inte, hon är intressant. - Är hon?
Inte särskilt. Men hon har haft en intressant barndom.
Det har hon, ledsamt nog. Ursäkta om jag upptagit er tid.
Jag trodde vi båda delade hopp om hennes välmåga.
Ni ger upp tämligen lättvindigt.
Promenera med mig. Väggarna har öron, men tydligen har även buskarna det.
Jag väljer mina vänner noggrant, mina fiender ännu mer.
- Vilket är Sansa Stark? - Ingetdera. Ett bortkommet barn.
- Jag beundrade hennes far. - Ned Stark hade många beundrare-
-men hur många visade sig när bödeln tog hans huvud?
Jag kunde inte hjälpa lord Stark, men kanske hans dotter.
- Hur då? - Inte bara ni intresserar sig för henne.
Knappast någon överraskning. En vacker flicka med ett berömt namn.
- Ja, ett gott parti för rätt friare. - Ni verkar nästan komma till saken.
Lillfinger stannar inte här länge till.
En förtrogen har berättat att när han far följer Sansa Stark med.
Varför berättar ni det här för mig?
Lillfinger föddes utan land, förmögenhet och armé.
Han har uppnått de första två. När skaffar han sig en armé?
Ni kanske skrattar, men jag känner honom bättre än de flesta.
Sanningen är denna: Lillfinger är en av de farligaste männen i Västeros.
Om Robb Stark faller, är Sansa Stark nyckeln till Norden.
- Om han gifter sig har han nyckeln. - Vilket vore synd.
Varför skulle en så illa ansedd man föra bort en så vacker brud?
Ni måste avsky honom. Ni gör allt för att undergräva hans plan.
Jag uppskattar honom faktiskt.
Men han skulle låta landet brinna om han kunde bli askans kung.
- Ni är begåvad, lord Varys. - Ni är alltför vänlig.
- Jag tror jag har en lösning. - Det krävs ingen större begåvning.
Det är väl ganska uppenbart, inte sant?
- Jag menade inte att störa dig. - Det stör inte.
Vi önskar vara ostörda. Vänligen vänta inne i tornet.
Om ni vill ge mig era namn ska jag be kungen tala med er.
- Vad bad du om? - Det kan jag inte berätta.
Varför inte? Då berättar jag vad jag bad om i morse.
Jag bad för min familjs hälsa och lycka, ett slut på kriget och en kort vinter.
- Tråkigt och traditionellt. Och du? - Förlåt, men jag kan bara inte.
Min kusin Alanna var den vackraste flicka jag någonsin sett.
Jag var en tanig tolvåring och Alanna var gudinnan som sänts att tortera mig.
- Hon kallade mig gristrynet. - Det är ju absurt.
Det var nåt med min näsa. När hon gick förbi mig brukade hon grymta.
Jag bad att hon skulle få en hudsjukdom. En vecka senare fick hon grötpest.
- Grötpest? - Har ni inte det i norr?
Huden börjar se ut som gröt. Sen faller ansiktet av och man dör i plågor.
Men det är ju hemskt.
Din... Jag trodde dig!
- Grötpest. Jag är en idiot. - Säg inte det. Nej, det är du inte.
- Så vad hände med Alanna? - Hon blev en vacker kvinna-
-och gifte sig med en stilig herreman, fick söta barn och bor i ett slott.
Det är högst frustrerande.
Hon är säkert avundsjuk på dig nu. Du ska gifta dig här i huvudstaden-
-och hon får se på och låtsas vara glad att du är drottning.
Jag vill att vi ska vara vänner. Goda vänner.
Det skulle göra mig mycket glad.
Du måste se Höggården. Jag vet att du skulle älska den.
Vi har maskerad varje skördemåne. Folk arbetar på kostymerna i månader.
- Drottningen låter mig nog inte resa. - Du menar drottningregenten.
När jag gifter mig med Joffrey blir jag drottning.
Och om du skulle gifta dig med Loras...
Då skulle din plats vara i Höggården, eller hur?
Vi skulle bli systrar, du och jag. Skulle du vilja det?
Han hette Bannen.
Han var en god människa, en bra gränsjägare.
Han kom till oss från...
- Var kom han ifrån? - Från Vita hamnen-hållet.
Han kom till oss från Vita hamnen. Han uppfyllde alltid sin plikt.
Han höll sina löften så gott det gick. Han red långt och kämpade hårt.
Vi får aldrig se hans like igen.
Och nu är hans vakt slut.
Jag trodde inte att en bruten fot kunde döda en människa.
Han dog inte av det. Oäktingen Craster svälte honom till döds.
- Craster måste ge sina döttrar mat. - Är du på hans sida?
Vi kan inte bara stjäla hans mat. Vi är Nattens väktare, inte tjuvar.
Den dag vi ger oss av kommer Craster att öppna en av våra vintunnor-
-och festa på vår skinka och potatis och skratta åt oss...
...som svälter i snön.
Han är inget annat än en jävla vilding.
Tänk att Bannen kunde lukta så gott.
Du har väl en son, Mormont?
Jag har fått min nittionionde.
Har du träffat en man med nittionio söner?
Och fler döttrar än jag kan räkna.
- Jag är glad för din skull. - Jag blir glad när ni försvinner.
Så snart våra sårade är starka nog.
De är så starka som de kan bli.
De som är döende - varför inte bara skära halsen av dem?
Eller lämna dem, om du är för vek, så ordnar jag det själv.
Vems hals ska du skära av, gamle man?
- Vänta utanför. - Det är kallt och finns inget att äta.
- Mina fruar gav er bröd. - Bröd med sågspån i.
Om ni inte tycker om det kan ni gå ut och äta snö.
Jag skulle hellre äta vad du har gömt undan.
Jag sa till dig att vänta utanför.
Han sitter där och dricker vårt vin, äter sig mätt medan vi dör.
Ni har fått nog, kråkor. Jag måste ge mina kvinnor mat!
Så du erkänner att du har gömt mat? Hur klarar ni annars vintern?
Nog! Ut!
- Jag är en gudfruktig man. - Du är en snål oäkting!
Oäkting? Ut med dig, din lilla tjuv.
Och du med! - Och du!
Sov ute i kylan med tomma magar.
Jag hugger händerna av näste man som kallar mig oäkting.
Du är en oäkting.
En dotterknullande oäkting till vilding.
- Gudarna kommer att förbanna oss. - Det finns inga lagar bortom muren.
Visa oss var han gömt maten, annars får du samma öde.
Släpp henne. Du ska mista huvudet för det här.
- Fort, fort. - Vad händer? Jag går inte ut dit.
Vi måste iväg. Nu!
Följ mig. Jag vet den bästa vägen.
Kom!
Spring fort, Spädgrisen! Och sov gott!
Jag skär halsen av dig en natt.
- Får jag ta av huvan nu? - Det är bäst ni inte ser vart vi ska.
Halt!
- Vad är det? - Rom på svart melass.
- Svårt att få tag på i krigstid. - Jag tar lite.
Nu vänder vi hemåt.
- Vad är det här för plats? - En dit inga vargar eller lejon når.
- Ni ser ut som ett gäng svinaherdar. - Några av oss var svinaherdar.
Och några var garvare och murare. Det var då.
Ni är fortfarande svinaherdar, garvare och murare.
- Tror du spjut gör dig till soldat? - Nej.
Att utkämpa ett krig gör en till soldat.
Beric Dondarrion? Du har sett bättre dagar.
Och jag kommer inte att se dem igen.
Desertörer från Starks och Baratheons arméer.
Ni utkämpar inget krig. Ni flyr från ett.
Jag hörde att du var kung Joffreys vakthund.
Men här är du långt hemifrån. Vem av oss flyr?
Lossa repen så får vi se.
Varför leder du en mobb av bönder?
Ned Stark beordrade mig att avrätta din bror i kung Roberts namn.
Ned Stark är död. Kung Robert är död.
Min bror lever. Ni kämpar för spöken.
Det är vad vi är: Spöken som väntar på dig i mörkret.
Du kan inte se oss, men vi ser dig.
Oavsett vems mantel du bär, Lannisters, Starks, Baratheons-
-så lever du på de svaga. Brödraskapet utan baner kommer att jaga dig.
- Har du funnit Gud? Är det så? - Ja, jag har blivit pånyttfödd-
-i ljuset av den ende sanne Guden. Som vi alla har blivit.
- Alla skulle om de sett vad vi sett. - Vill ni mörda mig, så få det gjort.
Du kommer att dö snart nog, hund.
- Men det blir inte mord. Bara rättvisa. - Och ett bättre öde än du förtjänar.
Ni kallar er lejon. Vid Gycklarvadet våldtogs sjuåriga flickor-
-och spädbarn höggs i två delar inför sina mödrar.
Jag var inte där. Släng era döda barn vid en annan dörr.
Huset Clegane byggdes på döda barn.
Jag såg när prins Aegon och prinsessan Rhaenys lades framför järntronen.
Tar du mig för min bror? Är det ett brott att vara född Clegane?
- Mord är ett brott. - Jag rörde aldrig barnen Targaryen.
Jag såg dem aldrig. Kände inte deras lukt, hörde inte deras skrik.
Vill ni skära halsen av mig. Sätt igång!
Men kalla mig inte mördare och låtsas inte vara oskyldiga.
Du mördade Mycah. Slaktarens pojke.
Min vän. Han var 12 år gammal. Han var obeväpnad.
Du dödade honom och slängde upp honom på hästen som om han var en hjort.
Ja, han blödde ymnigt.
- Du förnekar inte att du dödade pojken? - Jag hade svurit på att skydda Joffrey.
- Pojken attackerade prinsen. - Det är en lögn! Jag slog till Joffrey.
- Mycah sprang iväg. - Då borde jag ha dödat dig.
Jag ifrågasätter inte prinsar.
Du anklagas för mord. Men ingen här vet sanningen.
Så vi dömer dig inte. Endast Ljusets herre kan göra det nu.
Jag dömer dig att prövas genom tvekamp.
Så, vem blir det?
Ska vi ta reda på om din eldgud verkligen älskar dig, präst?
Eller du, bågskytt? Vad är du värd med ett svärd i handen?
Eller är den lilla flickan den modigaste här?
Ja. Det kanske hon är.
Men det är mig du ska kämpa mot.
Mästaren säger att de är oprövade.
Han säger att det vore klokt om ni lät dem blöda tidigt.
Det finns många småstäder att plundra på vägen dit.
Om ni tar fångar köper mästaren de friska till ett bra pris.
Och vem vet? Om 10 år kan de pojkarna ni skickar-
-bli Obesudlade i sin tur. På så vis når alla framgång.
Är det avgjort, då? Tillhör de mig?
- Det är gjort. - Det är gjort.
- Hon håller i piskan. - Ni håller piskan.
Slynan har sin armé.
Obesudlade!
Framåt marsch!
Halt!
Säg åt slynan att hennes odjur vägrar komma.
En drake är ingen slav.
Talar ni valyriska?
Jag är Daenerys Stormfödd av huset Targaryen-
-och Gamla Valyrias blod.
Valyriska är mitt modersmål.
Obesudlade!
Dräp mästarna, dräp soldaterna!
Dräp alla män som håller i en piska, men skada inga barn!
Slå kedjorna av alla slavar ni ser!
Jag är er mästare!
Döda henne! Döda henne!
Dracarys.
Obesudlade!
Ni har varit slavar hela livet! I dag är ni fria!
Den som vill gå får gå, och ingen kommer att skada honom!
Jag ger er mitt ord!
Vill ni kämpa för mig? Som fria män?
Översättare: Macchiavelli, Simontax och taureane
Alltid nya texter på www.Undertexter.se